![]() | |
---|---|
![]() Kostra | |
Vědecká klasifikace | |
Říše | živočichové (Animalia) |
Kmen | strunatci (Chordata) |
Podkmen | obratlovci (Vertebrata) |
Třída | savci (Mammalia) |
Řád | šelmy (Carnivora) |
Čeleď | kočkovití (Felidae) |
Podčeleď | machairodonti (Machairodontinae) |
Rod | Xenosmilus |
Binomické jméno | |
Xenosmilus hodsonae Martin & kol., 2000 | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Xenosmilus hodsonae je druh vyhynulé kočkovité šelmy z podčeledi Machairodontinae, jediný zástupce monotypického rodu Xenosmilus. Jeho fosilie byly poprvé náhodně objeveny pracovníky lomu začátkem 80. let 20. století na území Floridy a původně byly považovány za zástupce rodu Homotherium. Teprve na konci 90. let byly mezi kostmi obou zvířat nalezeny odlišnosti a v roce 2000 byl vědecky popsán nový rod Xenosmilus.[1] Z Floridy jsou známy pouze jediné dvě téměř kompletní kostry xenosmila, kosti podobné ostatkům xenosmila byly nalezeny také v Uruguayi, ale protože se jednalo jenom o fragmentární pozůstatky, nemohlo dojít ke spolehlivé identifikaci.[2] Kvůli malému množství kosterních pozůstatků je těžké také spolehlivě vymezit přesný časový rozptyl, kdy toto zvíře žilo.[3] Vyskytovalo se pravděpodobně během období pleistocén před 1,8 až 0,3 miliony lety.[4]
Xenosmilus měl částečné anatomické vlastnosti obou tribů v podčeledi Machairodontinae,[pozn. 1] a proto byla jeho systematika obtížnější. Měl podobně podsadité a osvalené tělo a kratší končetiny jako zástupci tribu Smilodontini a naopak zuby podobné zástupcům tribu Homotherini. Podle analýzy z roku 2007 byla tato šelma nejblíže spřízněna s druhem Homotherium serum, patřila tedy do tribu Homotherini.[5]
Špičáky byly ploché a zoubkované, řezáky velké a vyčnívající z tlamy. Mezi horními špičáky a řezáky došlo k redukci zubní mezery. Trháky byly mohutné a ostré. Čelo měl Xenosmilus úzké, lebka se výrazně zužovala za očnicemi, čímž se odlišovala od lebky homotheria.[2] Hmotnost xenosmila se odhaduje na 230 až 400 kg, což je podobná hmotnost, jaké dosahoval Smilodon; Xenosmilus byl menší nežli Smilodon, ale mohutnější. Díky své hmotnosti mohl Xenosmilus strhnout k zemi téměř jakýkoli druh kořisti. Jednou z preferovaných kořistí byla prasata pekari, jejich ostatky byly objeveny v blízkosti pozůstatků xenosmila. Během pleistocénu se v Severní Americe vyskytovaly i jiné druhy predátorů, jako vlci Canis dirus a Canis armbrusteri a jiné druhy machairodontů, se kterými mohl být Xenosmilus v kompetičním vztahu.[3]
Chybná citace: Nalezena značka <ref>
pro skupinu „pozn.“, ale neexistuje příslušná značka <references group="pozn."/>
© MMXXIII Rich X Search. We shall prevail. All rights reserved. Rich X Search